Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org
Cyril! Cyril!
LONDON, AUGUST 1939
Stillingen er for sekretærer.
Så burde agenturet ikke have anbefalet mig. Det skriftlige er ikke godt nok.
Så assistent. Med nogle mindre sekretæropgaver.
Jeg gav hende alle detaljerne. Hun valgte dig.
Virkelig?
Er du lærer?
Gymnastiklærer, ja.
Lærer er gode til at organisere. Mrs Owen forventer mange gæster.
- Hvor henne i landet? - Devon kysten. Soldier Island.
Kysten?
Audrey har læst og fortalt mig om det. Har du ikke, Audrey?
En Hollywood filmstjerne skulle have købt det -
- men nej, det blev mr og mrs Owen.
- Har du mødt dem? - Nej, kun gennem breve.
En Ø?
Ved havet?
Øer er som regel ved havet.
Kassen, hvis du gider, Audrey.
Måske passer jeg ikke til det.
Det er dig, hun vil have.
Og det er godt betalt.
Det er en fast stilling, hvis du er god til lønnen.
- Ja, men... - Til udgifterne.
INDIA HOUSE, SOLDIER ISLAND.
KÆRE MISS BRENT JEG ER DIN STØRSTE BEUNDRER -
- JEG GLÆDER MIG TIL AT SE DIG.
KÆRE DR. ARMSTRONG -
- SPECIALIST I KVINDELIGE NERVESYGDOMME.
DOMMER L. J. WARGRAVE, 2 PRINCETON SQ., LONDON W.I.
KÆRE TONY -
- GILDE I MIT SOMMERHUS, SOLDIER ISLAND.
KÆRE OVERBETJENT BLORE -
- SKAL BRUGE EN MAND MED SKARPE ØJNE.
PHILLIP LOMBARD -
- FLYGTIG SITUATION.
KÆRE GENERAL MACARTHUR -
- SKARP MILITÆRHISTORIKER.
VENLIG HILSEN U.N. OWEN.
Den her er til stykket?
I West End?
Vil jeg blive krediteret?
Damer og herrer!
Stilhed, tak!
I er tiltalt for følgende anklager.
For fanden!
Fanden tage dig, din dumme møgkøter.
Her kommer de andre.
Jeg hedder miss Claythorne.
Mrs Owens sekretær.
Er du mr. Narracott?
Ingen andre holder skiltet. To personer er allerede derovre.
En irriterende gammel tjenestepige og en pralende ung fyr.
De kom hurtig væk fra havnen.
Sømænd har ikke forstand på takt og tone.
God aften.
General MacArthur.
Det er en ære at møde Dem.
- Wargrave. - Dommer Wargrave?
- Æren er min. - Jeg er blevet pensioneret.
Mr...?
Lombard. Philip.
Og De?
Davis.
Kommer I?
Skal vi?
Denne vej, lige heroppe.
God eftermiddag!
Velkommen til Soldier Island.
Kom med.
Er der et problem?
Jeg går ikke længere.
For pokker.
Davis?
- Jeg vil være taknemmelig. - Selvfølgelig.
Rogers.
Vores værter. Hvornår kan vi møde dem?
Vi har fuldt hus i aften.
God eftermiddag.
Tony Marston.
Jeg ser frem til at se jer til middag.
En Gin og Tonic i mit rum.
Har mrs Owen efterladt noget til mig?
- Jeg er sekretæren. - Kun at De skal være veltilpas -
- og have det De ønsker, miss Claythorne.
Hvis de herrer følger mig, vil mrs Rogers ledsage damen.
Tak, Davis.
Min veninde, mrs Constance Culmington.
- Har hun ændret planerne? - Det ved jeg ikke.
Meget mærkeligt.
Beklager, jeg har kun lige fået jobbet.
Nej, nej, ikke Dem, miss Claythorne. Jeg mener hele arrangementet.
Owens inviterede mig for at møde hende, og så er hun her ikke engang.
Meget underligt.
- Kan jeg hjælpe Dem? - Hvor venligt.
FENIER?
10 SMÅ SOLDATER GIK UD FOR AT SPISE. DEN ENE BLEV KVALT, SÅ VAR DER NI.
Lad mig være i fred.
- Se dig lige! - Jeg skal væde kødet.
Og min soufflé, Thomas. Hvad med den?
Jeg kan ikke give hende tøj på, vel?
Af sted.
Er det fra da De var barn?
Dine øjne.
Nej, madam.
Det skete pludselig.
Et chok måske? Skete pludselig?
Jeg beklager, madam. Jeg ved det ikke.
De må vide det.
Undskyld, frue, men det gør jeg ikke.
Det er lidt af en svaghed -
- at man bliver så påvirket af noget i ens omgivelser.
Meget overbærende, næsten forfængeligt.
Vi bør være stærke, mrs Rogers, især i disse tider.
Vi må være tapre...
...og dydige.
Og vi må opføre os som engelske kvinder bør gøre.
Ja, madam.
Og et lille råd.
Fremover, et lille stænk af eau de cologne -
- før De kommer ovenpå for at servere for fruerne.
Jeg forstår, det er varmt at arbejde i køkkenet -
- men der er ingen grund til at vise det så eftertrykkeligt.
Det må De undskylde, madam.
Konserves.
Tropper. Krig. Krigen.
Konserves.
Dommer Wargrave, jeg er meget ked af den klodsede introduktion.
Jeg er dårlig til at rejse, mister helt orienteringen.
Når vi det?
Kun lige.
Sir.
De er klar tidligere, end vi forventede.
- Hvad er der deroppe? - Kun loftsrum.
Undskyld, jeg mener at vide, at gulvet ikke er så sikkert deroppe.
Bedre at undgå det, De risikerer at dukke op i et af soveværelserne.
Gennem loftet.
Må jeg vise Dem, hvor dagligstuen er?
Ønsker De en drink, mens De venter på de øvrige gæster?
Mr Davis.
De ligner en mand, der har brug for en drink.
Godt set af Dem. Måske en lille...cognac.
Mr Rogers, gå De først.
Miss?
Er der noget, De leder efter?
For det her er underetagen, miss.
Til personalet.
Jamen, jeg er personale.
Miss, vi har fået klare instrukser om, at De skal behandles som en gæst.
Gæster kommer ikke ned i underetagen.
Det lyder lidt, som om De viser mig væk.
Hvor mange flere forventer De, der kommer sammen med Owens?
Det ser vi, når de kommer.
Og hvordan vil De klare det, når De kun er to?
Rogers og mig er skam kompetente.
Endog meget.
Så, hvis De vil være så venlig?
Godt klaret, min pige.
Sikken idyllisk aften.
Se himlen!
Hvordan kan nogen tro, at der ikke findes en skaber?
Davis.
Emily Brett.
Edward Armstrong.
Der er også en i mit værelse.
Der er vel en i alle værelserne.
Ah... Soldier Island. Så forstår jeg det.
Det er morsomt.
Jeg har stærkt på fornemmelsen, at vores værter godt kan lide lune indfald.
Jeg kan ikke udtale mig om vores værter.
Som en god lille sekretær.
Undskyld mig.
Vi er kommet lidt skævt ind på hinanden, er vi ikke?
Men De har virkelig kønne ben.
Det ville være en forbrydelse ikke at beundre dem.
De synes at betragte mig som en bestemt slags kvinde.
Og det kan jeg forsikre Dem om, at jeg ikke er.
Jeg kan ikke lide, at folk kigger på mig.
Jeg kan mærke, hvordan folk er.
Jeg kan mærke, hvordan De er.
Jeg tror, De foregiver at være sådan.
En drink, mr. Marston?
Lyserød gin. Lyserød som en jomfrues rødmen.
- Jeg fik ikke Deres navn. - Philip Lombard.
Irsk. Så kender de vel Corkerons?
Rigtig gode venner, de er ualmindeligt sympatiske.
Alle, der er noget, kender dem.
Er de en spillernatur, Lombard?
- Afhænger af situationen. - På et tidspunkt i aften -
- vil en af disse oldinge begynde at snakke om krigen.
Han vil spørge os, om vi ikke ærgrer os over at være for sent -
- til den sidste, og sige, at vi må gøre vores pligt i den næste.
Ikke at der bliver en næste.
Der kommer altid en krig til.
Så, hvad med et væddemål?
Der er for små odds imod.
Hør på dem. De hager sig fast.
De tror, de stadig er betydningsfulde -
- men ingen ville bemærke eller være interesseret, hvis pludselig...
Jeg vil være usædvanlig charmerende over for dem.
I orden, miss Claythorne.
Hvis det får Dem til at føle bedre, så beklager jeg, at jeg kiggede.
Mr Lombard, jeg tvivler på, De overhovedet er ked af noget som helst.
Klog pige.
Mine damer og herrer, hummersoufflé.
Håber det ikke er for fint.
Jeg spiser altid så almindeligt derhjemme.
Det er fint, ellers tak.
Tak skal De have.
Ved De, vi har mødtes før?
Tilgiv mig, min hukommelse er ikke, hvad den har været.
Måske har De vidnet foran mig?
Nej ikke sådan noget, det ville jeg huske.
Det er noget andet... Jeg kommer sikkert i tanke om det.
Jeg er ikke så sikker på disse. De virker meget... hedenske.
Det er de ti små soldater. De husker dem vel fra børnerimet.
Jeg kan det udenad.
Da jeg var en lille dreng, reciterede min barnepige det.
Jeg tror, hun ville skræmme mig til at opføre mig ordentligt.
Fungerede det?
Tja, jeg har altid været pernittengryn, så ja.
Hænger sig i reglerne. Jeg var nok en ret kedelig dreng!
Det kan jeg ikke forestille mig, general.
Men De bør ikke kalde det et rim, miss Claythorne.
Det er et knittelvers.
Poesi skal være opbyggende.
Jeg er enig, miss Brent.
Det viser bare, hvor forkerte første indtryk kan være.
Jeg troede ikke, De var den type, der holdt af poesi.
Mr Davis har skjulte talenter.
Souffléen er lækker.
Meget luftig.
I mine mere end 40 år indenfor retsvæsenet, har jeg oplevet -
- de værste ting fra mennesket og ikke været bange.
Men jeg frygter det billede, jeg har af unge piger -
- der svinger hockeystavene, miss Claythorne.
Vi er ikke så slemme, dommer. Bare lidt støjende engang imellem.
Ungdommens vovemod.
Og jeg er sikker på, De har vist dem et godt eksempel.
Nogen gange frygter man, hvad der serveres -
- men dette er udmærket. - Owens er altid gode værter.
- Nogen af dine venner, mr Davis? - Forretningsforbindelser.
Jeg er indenfor konservesmarkedet.
Firmaet startede med at leverer dåsemad til soldater.
Dåsemad var det, der gjorde, vi vandt krigen.
Jeg tvivler på en hær marcherer på dens mave.
- Så begynder det... - Jeg husker den dåsemad.
- Lægekorpset, formoder jeg, dr. Armstrong? - Det er korrekt.
Nødlazaretter og siden hospitaler i Belgien og Frankrig.
- Måske bliver De også undersøgt. - Undersøgt, general?
Ja, mr. Owen er måske amatør, men ved meget om militærhistorie.
Han skriver om Frankrig -
- om de afgørende ting ved fronten i 1917.
Nej, jeg... jeg prøver bare at slippe væk fra det hele.
Interessant mand, mr. Owen og et interessant navn.
Ulick Norman.
Hvor morsomt. mrs. Owen er Una Nancy...
Samme initialer.
Jeg må indrømme, jeg var lidt skeptisk over fornavnet "Ulick".
I dette selskab virker det til at være lidt... germansk.
De vil næppe møde en mere patriotisk mand.
Og hvad er mere engelsk end "Norman"?
Det er fantastisk!
Mrs Rogers har evnerne.
Hun ligner måske en levende død, men hun kan helt sikkert lave mad.
Hvornår kan vi vente Owens? Har de ikke ringet?
Der er ingen telefoner på øen, madam.
Mr. Narracott kommer med beskeder, sammen med posten og varer hver morgen.
Jeg tænker, han sikkert har besked fra Owens -
- eller de ankommer sammen med ham.
Rogers, giv Narracottfyren lidt penge, og bed ham holde øje med min bil.
Den er parkeret ved havnen.
Jensen.
Selvfølgelig, sir.
Jeg skal bringe Deres komplimenter til mrs. Rogers.
Se her, Davis. Owens...
Holder De af sjov?
"Sjov?"
Ja, for der er noget, der er lidt forkert her.
Jeg havde et brev, der inviterede mig til en fest.
Ret ungdommelige ting, ikke? Champagne, musik...
Og bortset fra Lombard, som ser ud til at kunne more sig -
- ligner resten af Dem ikke typiske festaber.
Det er ikke ment som en fornærmelse.
Din bil, Jensen?
Har De set hende? Er hun ikke skøn?
Jeg kan helt ærligt ikke forestille mig at elske nogen mere end den.
De tvang mig af vejen.
Nej, jeg gjorde ej.
De tvang mig af vejen.
Hvornår?
Jeg kørte bare og passede mig selv, da De overhalede mig...
For fulde gardiner... Og tvang mig af vejen.
Tja, jeg så nogen snegle sig afsted...
Hør her, Marston...
Jeg synes, en undskyldning og et håndtryk mellem gentlemen er hvad, der skal til her.
- Jeg gjorde ikke ikke noget! - De kørte mig af vejen!
Jeg har overhalet Dem, Min tante kører bedre end Dem.
Kan De ikke køre bil -
- burde De ikke sidde bag et rat... - Lille mide!
De kørte mig af vejen og så har De den frækhed at give mig skylden?!
Rolig gamle dreng. De hidser Dem jo op.
Gentleman! Der er damer til stede.
Undskyld.
Det har været en lang uge.
De har ret, General.
Et håndtryk mellem gentlemen.
Kom, Armstrong. Giv mig hånden.
Lad os være venner.
Så er vi der næsten.
Godt arbejde.
Rogers, jeg mangler cigaretter.
Javel, sir.
Hvilke kampe deltog De i, General?
Jeg tjente ved den nordvestlige grænse -
- I Sydafrika og selvfølgelig, i Frankrig.
Vandt De?
Jeg afskyr denne skik... Mændene alene med deres cigarer.
Skik, miss Claythorne, er hvad der holder os sammen i dette kaos.
Er det nu?
Start serveringen.
Nej, jeg hælder kaffen op.
De må have travlt i køkkenet.
Miss.
Dejlig middag, mrs. Rogers.
Owens er heldige at have Dem.
- Det vil jeg fortælle dem. - Tak, madam.
Hvor ligger Deres skole?
De kender den nok ikke, den er ikke særligt kendt.
Heller ikke særlig god.
Hvorfor siger De det?
Ellers ville De ikke have brug for et sommerjob.
Indmeldelsesgebyret er lavt, som lønnen.
Ikke at De ikke burde søge arbejde og holde Dem beskæftiget...
Langt fra.
Men hvorfor undervise på en tredjerangs skole -
- og skabe tredjerangs piger?
Det er ikke besværet værd, ville jeg tro.
Mine damer og herrer!
Må jeg bede om ro!
Hvem er det?
I tiltales således.
Edward George Armstrong, mordet på Louisa Mary Clees...
- Hvem er det? - Jeg ved det ikke, sir...
Emily Caroline Brent, mordet på Beatrice Taylor...
- Hvem er det? - Hvad er meningen?
William Henry Blore, mordet på James Stephen Landor...
Du godeste!
Vera Elizabeth Claythorne -
- mordet på Cyril Ogilvie Hamilton.
Philip Lombard, mord af 21 -
- medlemmer af en østafrikansk stamme.
John Gordon MacArthur, mordet på Henry Richmond...
Hvor kommer det fra?
Anthony James Marston, mordet på John og Lucy Coombes...
Kom, Rogers.
Jeg har aldrig hørt om dem.
Lawrence John Wargrave -
- mordet på Edward Seton.
Flyt Dem.
Thomas og Ethel Rogers -
- mordet på Jennifer Brady.
- Thomas? - Fanger i baren -
- vedkender i dette?
Mrs. Rogers?
- Hun besvimede. - Jeg henter min taske.
- Hun klarer sig. - Det afgør jeg.
- En plade? - Den hedder Svanens sang.
Hvad er de ude på?
Hvad fanden er de ude på?
- Slip mig! - Fordømte Owens, hvad er de ude på?
Slip ham, Marston, han kender dem ikke. Han er ikke Davis.
Mit navn er Blore. Kriminalassistent William Blore.
Hvor vidste De det fra?
Instinkt.
Jeg trænger til en drink.
Dette er groteske og falske beskyldninger!
Præcis, General!
Vi burde vente på lægen og Rogers. Så vi alle er samlet.
Godt sagt, Tubs. Lad os lytte til betjenten.
Miss Claythorne?
Værsgo.
Det er mildt, men vil give Dem lidt hvile.
Rogers, der vil være spørgsmål omkring vores værter -
- som kun De kan besvare.
Ja, sir.
Om et par minutter, så De kan berolige din kone.
Sir.
Jeg sagde det!
Jeg sagde det til dig.
Tag dem sammen, kvinde!
Tag dig sammen, din dovne kælling.
Tak.
Rogers er på vej.
Nå, Rogers?
Se... "Efter mine instrukser..."
"Sæt pladen i gang på det tidspunkt".
Vi fik at vide, at det var en overraskelse, en selskabsleg.
- Sikke en selskabsleg! - Men de var i rummet sammen med os.
Der er en forsinkelse på pladen.
Nogen har brugt en masse tid og penge.
Hvis jeg havde vist, hvad der var på pladen -
- ville jeg aldrig have taget del i det.
Det som den sagde om mig og mrs. Rogers? Aldrig i livet!
Der er intet i det?
Miss Brady var som familie for os.
Vi gjorde alt for hende.
Hun havde det skidt. Skrøbelig som en fugl.
Men eftersom hun efterlod os en lille arv -
- vil folk vil sige hvad som helst for at gøre skade.
Jeg må desværre sige, at der er meget jalousi blandt hushjælp.
Underetagen er ofte en hvepserede.
Tak, Rogers. Vi ringer, hvis vi får brug for mere.
Jeg har haft mere end min del af dovne og hævnfulde hjælpere.
- Jeg tror på Rogers. - Det giver ingen mening.
Jeg har aldrig mødt nogen ved navn John og Lucy Coombes.
Ondsindet pladder.
Louise Clees var en kirurgisk patient.
Det var risikabelt og der var komplikationer. Det vidste alle.
Men når noget går galt, giver alle kirurgen skylden.
Ingen giver dem skylden, doktor.
Nogen gør!
Henry Richmond var en af mine fineste unge officerer -
- som mistede livet i jagten på at gøre sin ærværdige pligt, for kongen og fædrelandet.
Det er afskyeligt, at disse onde rygter skulle gives nogen tiltro.
Afskyeligt!
Edward Seton var skyldig.
Jeg så beviser, som ikke kunne fremføres i retten.
Men han var skyldig.
Det eneste tidspunkt jeg rørte Landor, var for at lægge ham i håndjern.
Han var forskruet og en fulderik.
Han blev kvalt i sit eget bræk.
Cyril. Den lille dreng.
Jeg var hans guvernante.
Han måtte ikke svømme, fordi han var svag.
Men hans sneg sig væk og jeg...
Jeg var ikke god nok til at svømme.
Jeg var bare ikke god nok.
Jeg prøvede.
Jeg prøvede virkelig at redde ham.
Hans stakkels mor var ødelagt. Hun var helt ødelagt.
Jeg var nødt til at blive reddet.
Jeg druknede næsten.
Hvem kunne sige sådan noget som dette?
En slags ondskabsfuld joke.
Hvis det er deres form for humor, så er der noget galt med dem.
- Tid til galeanstalten. - Det var fuldstændig rigtigt om mig.
21 mænd?
Jeg troede altid, at en eller anden ville sladre.
Det er utroligt, som folk får et angreb af samvittighed -
- når de ligger trygt og sikkert i deres seng.
Din forfærdelige mand.
Din forfærdelige, forfærdelige mand!
Det er folk som dem... Mænd som dem -
- der bringer vores missionærer i fare!
Deres missionærer, med deres gud og deres syfilis!
Jeg er ikke den eneste hvide dræber i Afrika, miss Brent.
Lombard, De er en fandens slagter!
Og jeg står ved det.
Så enten digter jeg en historie for at forskrække jer-
eller også er jeg den eneste, som fortæller sandheden.
- Hvor vover de! - Tag det i dem igen, sir!
Så er det godt, damer og herrer. Så er det godt.
Hvad godt kan der komme af det? Jeg føler, at vi burde trække os -
- og være klar til at tage afsted i morgen med mr. Narracott.
- Hvad hvis Owens parret kommer med ham? - Så konfronterer vi dem, men tager afsted.
Og til trods for mr. Lombards hårdtslående tilståelse -
- er vi alle ofre for et ondsindet fupnummer.
Vi burde ikke værdsætte disse anklager med mere debat.
- Enige? - Bestemt.
John og Lucy Coombes. Det må have været de to børn.
Hvilken slags forældre lader sine børn lege ude i mørket?
Det er fuldstændigt uansvarligt.
Jeg mistede mit kørekort i seks måneder. Det var virkelig ubelejligt.
Nå, så du var ude og køre? Hvilken overraskelse.
Det var ren og skær uheld, intet andet.
Jeg havde ikke en chance.
De stakkels børn.
De er en fandens galning, Marston!
Jeg kørte ikke engang særlig hurtigt. Det kan man ikke i England.
Det er ikke ligesom kontinentet. De forstår sig på motortrafik.
Sig, hvad I vil om prøjserne, men deres veje er storslåede.
Jensen elsker dem.
Jeg kan bare fyre hende af.
- Er du okay? - Han bliver kvalt!
Han bløder!
- Ned med ham! - Fjern ham!
Han er død.
Armstrong.
Kom her.
Vi burde måske fjerne det her af respekt for familien.
Vi skal jo ikke skabe en skandale.
Nu er det politiets ansvar, doktor.
Samme regler, uanset hvem du er.
Ok så.
Vi er fordømt, Thomas.
Vi er fordømt.
Vi havner i helvede!
Ja?
Hvem er det?
Vær nu sød, doktor!
Rør mig ikke.
Jeg ved, hvad jeg gør.
Dr. Armstrong?
Ja? Hvad er der?
Vær venlig og kom ud.
Hun har været død i et par timer.
Jeg...
Jeg fortæller de andre, at de ikke skal forvente det helt store morgenbord -
- på grund af dette.
Absolut ikke.
Morgenbordet vil være som sædvanligt.
Mange tak.
Det gælder om at holde sig i gang.
Dr. Armstrong.
Jeg hørte, De stod op.
Har Mrs. Rogers det værre?
Det kan man sige. Hun er død.
- Død? - Døde i søvnen.
Stille og roligt. Intet at blive uroligt over.
Vent.
Vent, jeg...
Jeg ventede på Dem og så dette. Kom med.
Lidt sent med kunstigt åndedræt, Tubs.
Du er så skide smart.
Lugt selv.
- Først var der ti. - Fra verset?
Kan De ikke lige tælle dem, Dr Armstrong.
Der er otte, ikke?
Otte figurer, for de otte personer her.
Har jeg ikke ret?
Sig, at jeg har ret!
Der er sikkert en forklaring på dette.
Mandler.
Vist er det mandler.
Cyanid.
Jeg stoler på, De ikke bliver hysterisk, miss Claythorne.
Hysteriske kvinder er så kedelige.
Tak for forsøget, tak for forsøget. Tak, tak, tak.
Tak for forsøget. Gud, Gud, Gud...
Jeg svømmer over til klipperne.
Cyril min skat, det kan du ikke. Du er ikke stærk nok.
- Jo! - Opfør dig ordentlig, Cyril.
- Hør, hvad miss Claythorne siger. - Nej!
Det var meget uartigt! Det må du undskylde, miss Claythorne.
Han er helt oppe og køre. Du kommer bare til skade, Cyril.
Hvad foregår der her?
Onkel Hugo!
Jeg hørte dig på lang afstand, din bandit.
Tak gode gud, i sidste øjeblik.
Olivia, du er som altid, fortryllende.
Tomt smiger. Jeg er udslidt og ser forfærdelig ud.
Jeg tror ikke, vi har haft fornøjelsen.
Hugo, det er miss Claythorne. Hun har hjulpet Cyril i skolen.
Har De været ude og bade, General?
Hvad er De, Lombard?
Lejesoldat?
Til salg?
Soldat?
Ikke fra den hær jeg kender, men stadigvæk en soldat.
De behøver ikke bekymre Dem om, hvad jeg er.
Der er altid det der øjeblik, ikke?
Lige før angrebet, fremrykningen, bombardementet, kaosset...
Et øjeblik af total stilhed.
Hør...
Føles det ikke lidt som det øjeblik?
Jeg er ikke så meget for stilhed, General.
Vi kan ikke se havnen herfra.
Så de kan heller ikke se os.
Vi er isolerede.
Som rotter i en tønde.
Det er stilhed før stormen.
Man dør ikke bare uden grund!
Man dør, når man bliver udsat for noget.
Der sidder en Fenian derovre med en revolver!
- Ingen kommer efter os, det er slut. - Rør ikke, hvad der er mit!
Hvad har De at skjule?
Fjernet indvolde hele morgenen, det kræver en stærk mave.
Vi bliver allesammen jaget.
Der er andre her på øen -
- og når jeg finder ham, får han et kaliber 22.
Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org